Korábban a Kaliforgiában:
Csajokat akarok! Drogokat akarok!
Drogok!
Úgy döntöttem, külföldre megyek, meghatározatlan időre.
Irodalmi zarándokútra akarok menni.
Honnan tudtad egyáltalán, hol vagyok?
- Lenyomoztam a mobilodat. - Ez azért kurvára necces, Ophelia!
Tudod, a klór elpusztítja a spermiumok 99,9%-át.
Jól van, hozok kotont.
Hali, mizujs?
Szeretném bemutatni Gabrielt.
Téged leszopott a mentorod!
A lányunk irodalmi zarándokútra akar menni.
És miféle rosszindulatú seggfej állna útjába az efféle óhajnak?
Szerintem engedjük el.
Mit fogsz tenni? Megint pofon vágsz?
Asszony! Micsoda egy gyümölcskenyér vagy!
Istenem! Ophelia...
Meg kellett teremtenem Atticus Fetch-et.
Most pedig meg kell ölnöm, mielőtt ő ölne meg.
Ennek semmi értelme!
Hát, ez rövid életű karrierváltásnak bizonyult.
Épp előjátékozunk, Charlie.
Már nem.
Charlie Runkle,
irritálóbb vagy a cipőre ragadt kakánál.
Atticus kilépett az iparból.
A felesége válik tőle,
kihátrál a musicalből, és lemondja a világkörüli turnéját.
Ez szívás! Le fogja törni mindkét rajongóját.
Le vannak szarva a rajongók!
Több tízmillió dollárjába fog kerülni.
De nem...
ő a józanságára és megvilágosodására akar összpontosítani.
Bement rehabra a Happy Endingsbe!
- Figyelj, nem tudnál esetleg... - Nem, Charlie!
- Még azt se tudod, mit akarok kérni! - Azt akarod, hogy beszéljek vele.
- Megtennéd, Hank? Kérlek! - Nem! Nem tehetem.
Hogyne tenné meg!
- Beszélünk vele. - De miért, asszony?
Mert a Happy Endings nem szolgálja senki józanságát vagy megvilágosodását.
Én is ezt mondtam, de lehurrogtál, hogy negatív vagyok.
És most ki volt negatív?
Nem is tudom.
Atticus Fetch nagyszerű zenét csinált annak idején.
És ha egyszer voltál már nagyszerű, megint lehetsz az.
Gyerünk! Reméljük, ez a főnix is fel tud éledni poraiból.
Jó móka lesz.
Ígérem!
Ó, Istenem!
Ez megihletett. Megyek, és kiverem.
- Fuss! Mentsd magad! - Ugyan már!
- Bele fog égni a hallójáratodba. - Nem akarom hallani.
Kaliforgia
6. évad, 11. rész: "Apuci szeme fénye"
fordította: halamita
Maradj csendben, kérlek!
A köztes térben vagyok.
Király! Hoznál nekem egy pólót és egy chinos gatyát? Visszafizetem.
A köztes tér a gondolataim közti űrt jelenti, Hank.
Szóval lemondasz egy bőrönd suskáról, hogy az elméd bugyraiban kotorászhass?
Már nem akarok zenélni. Mi értelme van az egésznek?
Én csak...
kertészkedni szeretnék.
Kertészkedésből hogy fogod fenntartani az Air Force 69-et?
Majd másodosztályon utazom.
Vagy elsőn.
Mármint ha repülök még egyáltalán.
Nem tudom, miért kéne elhagynom ezt a helyet.
És mi lesz a rajongókkal?
Miféle rajongókkal?
Te magad mondtad, Hank, egy őskövület vagyok.
Az őskövületek menők.
Láttál már velociraptort, nem? Tökös egy dínó lehetett.
Atticus,
a rock történetének egyik legikonikusabb alakja vagy.
Egyszerűen csak hullámvölgybe kerültél.
Ez jólesik, drága leányom.
De azzal tettem volna szívességet a világnak, ha fiatalon meghalok.
Villants neki!
Sajnálom, de nem lelem többé örömem a nők tárgyiasításában.
Nem poén és nem is vicces.
Ez rosszabb, mint gondoltam.
Hatástalanok maradtak a cicijeid.
Csak lelombozod.
Miről beszélsz? Szinte már úgyis kimostátok az agyát.
Azt mondtam, meglátogathatjátok, de leginkább csak felizgattátok.
Most nagyon törékeny.
Ami tökéletes alkalmat nyújt számodra, hogy belibbenj és szépen leszopd.
Meg kéne köszönnöd.
Ha már itt tartunk, nem tudod, Richard hol van?
- Nézted az Ökölben? - Igen.
És azt mondták, már nem dolgozik ott.
Jó hely, mi?
Mint a Disneyland.
Elég bonyolult személyiség vagy, ugye?
A szív szava, Hank.
- Gabriel? - Igen.
Ettől a találkozástól igencsak kedvem támadt drogokhoz nyúlni.
Hank ilyen hatással van az emberekre.
Beszéljük meg az irodámban!
Menjetek el! Most!
Le kéne már állnod az agyalással, ribikém!
Beccának kutya baja se lesz.
Az utazás beavatási rítus.
Higgy már kicsit jobban a lányodban!
Ki ne mondd még egyszer ezt a szót!
Ó, Jézusom! A két lábon járó veszedelem! Nézz félre!
Hölgyeim...
- Ophelia. - Mizujs, zakkantka?
Szeretnélek meghívni a házamba ebédre.
Ó, Istenem, tudod, az a helyzet, hogy segítenem kell a lányomnak.
- Hamarosan elutazik. - Nem téged hívtalak meg, Karen.
Értem.
- Mi van? - Sok szerencsét!
- Szóval csak így elmész? - Igen, el.
Sose tudtam áthatolni ennek a nőnek
a férfiakhoz fűződő diszfunkcionális kapcsolatán.
Egyszerűen elveszett ügy.
Viszont te...
terád még mindig lehet hatni.
És tartozom egy nagy bocsánatkéréssel.
Tudod, mit? Felejtsük el!
Kérlek, Marcy!
Szeretném jóvátenni. Nem akarom ennyiben hagyni a dolgot.
Tényleg nem! Kérlek!
Szépen kérlek!
Tudom, hol élsz, Marcy.
Ezért olyan fontos előbb megélni a dolgokat! Írjatok utána!
A toll, a papír, a laptop - ezek mind nem számítanak.
Amire szükséged van, az pontosan itt van: a lábaid közt.
Használjatok ki minden lehetőséget!
Ne tagadjátok meg magatokat, gyermekeim!
Kövessétek minden ösztönötöket!
És csak utána üljetek le, hogy írjatok róla.
De addig ne keljetek fel, míg ki nem tárulkoztatok!
Köszönöm, gyermekeim!
Köszönöm!
- Batesy! - Istenem, Hank!
Hogy ityeg a fityeg?
Köszönöm, ez nagyon kedves volt.
- Batesy, bemutatom Faith-t... - Faith, micsoda szépség vagy!
Nagyon barátságos.
Hadd nézzelek meg benneteket! Hadd nézzelek meg benneteket!
Dr. Keadsy biztos összezavarodna, ha most látná a mutatóimat.
Ezt vedd bóknak.
Bemutatom a tanársegédeimet, Rodrigót és Gabrielát.
Adjatok nekünk egy percet, cicuskák! Melegítsétek meg addig az ágyat!
Hacsak nem akartok csatlakozni...
Sajnos nincs időnk a pánszexuális hókuszpókuszodra.
Viszont kérnénk egy szívességet.
Amit csak akartok.
Be akarunk juttatni egy kis drogot a rehabközpontba.
Ez jó mókának tűnik. És én miben segíthetek?
- Le kéne foglalnod Gabrielt. - Gabrielt! Istenkém, azt a drága fiút!
Ennek kalandszaga van! Csapjunk bele!
Figyelj, Marcy, még egyszer elnézést!
A viselkedésem gyerekes volt és indokolatlan.
Tudod, mit? Fődet rá!
Senki nem szenvedett maradandó károsodást,
és ha más nem, jó volt látni, ahogy Runkle összepisálta magát.
Marcy...
be kell vallanom valamit.
Kezdek megijedni.
Nem kell! Ha most belelátnál a szívembe,
ha látnád a túlcsorduló érzéseimet irántad...
akkor nem lennél megijedve.
Hát, ha így folytatod, a végén még be is szarok.
Ne merj lekicsinylő lenni velem!
Na jó, szerintem ideje indulnom, Ophelia.
- Várj, ne! - Kösz a kaját!
Kérlek, kérlek, ne!
Ne haragudj, Ophelia, de nekem egy kicsit túl intenzív vagy.
Tudom, tudom.
Az életstílus miatt van, amit választottam!
Annyira magányos vagyok!
Bocs, hogy ezt kell mondjam, Ophelia,
de szerintem egy jó dugásra lenne szükséged.
Azt hiszem, igazad van.
Ez nagyszerű! Hadd hozzalak össze valakivel!
Mit szólnál Stuhoz?
Aranyszíve van, és akkora farka, mint egy lónak, hozzá óriási golyókkal.
Marcy, ez undorító!
- Még meg is csalt! - Ja, de engem csalt meg, nem téged.
Nem érted a lényeget.
Én rád vágyom.
Értem. Értem!
Szóval mégis leszbi vagy!
- Miért nem mondtad? Engem nem zavar. - Nem vagyok leszbikus, Marcy.
Csak téged szeretlek.
Bassza meg a jegesmedve!
Azt szeretném, ha te lennél nekem az első, Marcy.
Eltekintve attól a puerto ricóitól, aki szodomizálta az ánuszom 23 évesen.
Hát ez igazán hízelgő, Ophelia,
és én voltam is már nőkkel, ami nagyon dögös tud lenni, meg minden,
de azt nem hiszem, hogy kettőnk közt megvan az a bizonyos szikra.
Ez kiábrándító.
Szóval te szétraktad a lábad minden macinak a málnásban,
de szóba se jöhetne nálad az én drágaságos virágom?
Ja, nagyjából. Bocsi!
Várj, Marcy! Semmi gond!
Megértelek.
Tényleg?
- Örülök neki. Oké. - Oké.
- Akkor... köszi, hogy eljöttél. - Szívesen!
És... gyere majd megint!
Persze! Köszike!
Most megvagy, drágám!
Az Isten szerelmére, rakd már helyes sorrendbe őket!
Vörös, rózsaszín, vörös, rózsaszín! Vagy inkább hajolj le,
és ültess el pár nebáncsvirágot. Az is jó lesz.
Esetleg kigyomlálhatod kicsit...
Nem, nem, nem! Menjetek innen, azonnal!
Veszélybe sodorjátok a boldog józanságát mindenkinek, aki...
- Richard! - Gabriel, édes gyermekem!
Úgy érzem magam, mint egy kisgyerek karácsonykor.
- Nagyon köszönöm, Hank! - Nagyon szívesen, Gabi baby.
- Mi csak Atticusszal szeretnénk beszélni. - Persze, ahogy akarjátok.
Köszönjük!
Gyere a papához! Gyere a papához!
Ez az! Túl régen találkoztunk, barátom!
Segíts!
Most meg mi lehet?
- Hank! - Szia, erőszaki!
Hát újra találkozunk!
Tömd belém a kolbászodat! Most azonnal, baszki!
Nimfocsirke! Nyugi van!
Mit nézel, ribanc? Szerinted jobb vagy nálam?
Nem, csak más.
Kinyomom a szemed, és a golyókkal fogok bábozni, ribanc!
- Ez kedves. - Anyád szopjon faszt a pokolban!
Szeretlek!
Szeretnénk veled bizalmasan beszélni.
Bármi, amit nekem akartok mondani, kimondható a csoport előtt is.
Ezek az emberek a barátaim.
Bajtársaim a droghasználat elleni harcban.
- Ezt inkább mégse. - Akkor, attól tartok, nem fogunk beszélgetni.
Másszatok le rólam, kibaszott köcsögök!
- Várj! - Ez nagyon gonosz volt!
Miért teszitek ezt velem?
Mi történt veled, ember? Magad voltál a született dekadencia.
És nézd, mire mentem vele! A halhatatlan kedvesem elhagyott.
Nem, azért hagyott el, mert folyton más nőket dugtál.
- A drogok miatt csináltam. - Dehogy a drogok miatt csináltad!
Magad miatt csináltad.
Magam miatt csináltam.
Atticus, nincs abban semmi rossz, ha az ember alkalomadtán kicsit drogozik,
vagy ha lefekszel valakivel, aki dugni akar veled.
Rocksztár vagy.
Megérdemled, és még többet is.
Most már figyelek.
Éveken át felnéztem rád, Atticus.
Valószínűleg én vagyok a legnagyobb rajongód.
Még a világkörüli turnédra is követni akartalak.
És ez nem is csak rólam szól. Gondolj a többi rajongóra is!
Megvan a jegyünk a koncertjeidre, és hosszú éjszakákon át virrasztottunk,
azon agyalva, milyen lesz téged élőben látni.
Hogy melyik dallal fogsz indítani,
hogy fog kinézni a színpad.
Én indítom a bulit Marilyn Manson előtt, úgyhogy nem lesz ennyire cizellált.
Ütős dupla dinamit lesztek.
Elvileg egyenrangúak vagyunk, de ő zárja a koncertet minden este,
vagyis valójában ő a fő műsorszám.
Emlékszem még az időkre, amikor az a szarházi volt az én előzenekarom.
Fogd fel lehetőségként, hogy megmutathasd ezeknek a gyerekeknek,
hogy kell ezt csinálni.
Ne rezelj már be!
Nem áll jól.
Nevezd visszatérésnek!
Ó, gyermekem...
Mondd, melyik dallal szeretnéd, ha kezdeném?
Minek örülnél a legjobban, édes, édes gyermek!
- Step and Fetch It. - A Step and Fetch It-nek.
- Nyilvánvalóan! - Nyilvánvalóan!
Tényleg van abban ráció, amit most elmondtatok.
Nem vagyok benne biztos,
hogy készen állok-e feláldozni a nehezen megszerzett józanságom...
de majd még beszélgessünk róla!
Egy pohár bor mellett.
Mit akarsz, disznó?
- Marcy itt van? - Nincs.
- Ez biztos? Csak mert... - Itt volt, valóban.
De tíz perce elment.
Értem. Nos...
De a kocsija még mindig itt van.
Na jó, feladom. Eleget hazudoztam.
Gyere be!
Nem fogsz megint lesokkolózni, ugye?
Nem, ugyan dehogy!
Mi van? Épp benne vagyok valamiben.
Ezt meg kell néznie, uram!
El nem tudom képzelni, mi lehet ez a felfordulás.
Jézus a hegyen! Valaki hívja a rendőrséget!
Ostobaság, fiam! Ha Rómában jársz...
Gyerünk, Gabi baby, az összes laza srác ezt csinálja.
- Helló! - Ez a helyes lépés, Gabriel.
Szolgáld ki magad! Jó fiú voltál, kiscicám!
Nagyon jó fiú voltál.
Harapj bele ebbe a barackba!
Hadd folyjon le a leve az arcodon!
Gyerünk!
Fiúk és lányok! Bemutatom Vöröskét!
- Vöröske! - Kóstold meg a barackom,
fújd meg a játékkockám!
Marcy?
Marcy, jól vagy?
Ja, jól.
De rendesen ki vagyok bukva erre az őrült ribancra!
- A sokkoló rohadtul fájt. - Én ne tudnám?
Most sokkoltak harmadszor.
Kösz, hogy eljöttél értem, Runks.
Szívesen...
Amikor megkaptam az sms-edet, tényleg megijedtem.
Ezek szerint egész idő alatt...
még a picsa korszakomban is, végig szerettél, ugye?
Igen, így van.
Nagyon is.
Azt hiszem, én is szeretlek még mindig, te hülye barom.
Állítsd meg az órát, rendben?
Miután szétmentünk, minden furán és rosszul alakult,
aztán meg jött az a vargabetű Stuval.
Vele is jól megvoltunk,
de semmi sem volt a helyén azóta.
Én is pont így érzek.
És igazad van, jó móka volt...
- Meg hát némelyik dugásom azóta... - Ne! Ne!
- Ne játssz a szerencséddel, Charlie! - Persze, bocsi!
És ennek a kis malackának egy se maradt!
Ne!
- Ophelia! - Ne!
Miért láncoltál e mellé az idióta mellé? Tudod, hogy utálom a belét.
Marcy, ez a beszéd!
Tudod, mit? Le akartam nyisszantani a szánalmas péniszkezdeményét,
hogy megetessem a macskáimmal.
- De talán neked kéne megtenned. - Ja, az lehet.
Levágom, és én magam eszem meg.
- Rendben? - Még jobb ötletem van.
- Csináljunk belőle levest! - Ez az!
- Faroklevest! - Igen, rendben.
Rendben, parancsolj!
Nagyszerű! Ez igazán...
Nem fogom levágni a farkát, te őrült ribanc!
És feministának lenni nem abból áll,
hogy férfiakat kasztrálunk, te hibbant picsa!
Hanem abból, hogy megtanulunk együtt élni ezekkel a hülye barmokkal.
És ha alkalomadtán leszopunk egy-egy farkat,
nem jelenti, hogy feladjuk a nőiségünket.
Amúgy meg ilyen szó nincs is.
A könyveid pedig olvashatatlanok.
Gyönyörű beszéd volt, Marcy.
Nagyon-nagyon erős és gyönyörű nő vagy.
És rohadtul szerencsésnek érezheted magad,
hogy egyáltalán pénzt tudtál csinálni belőlük.
Ez kurvára fáj ám!
A fenébe!
Ó, Jézusom! Ezt élveztem.
- Istenem! - Kipróbálhatom?
- Nem! - Miért?
Na jó, de csak egyszer. Nem kéne megölni.
Csak még egyszer...
- Ez marha jó poén! - Na jól van.
Istenem!
Mit tudom én?
Veletek meg mi történt?
Ophelia Robbins odabilincselt egy radiátorhoz alsóneműben.
Kitűnő! Folytasd!
Aztán Runks megmentett. Tulajdonképpen...
- Ez olyan romantikus! - Gratulálok!
Ugye?
- És összeházasodunk. - Runkles!
- Inkább újraházasodunk. - Nem fogtok.
Szükségem van rád a turnémon, baszkikám.
- Azt hittem, nem lesz turné. - Dehogynem lesz.
Visszatértem a drogokhoz, és jobb vagyok, mint valaha.
Nem is tudom, mit hittem.
Oké, akkor kiveszek egy napot, hogy újraházasodhassak.
Nem! De megmondom, mit teszek... mindkettőtökért:
én foglak benneteket összeadni, a színpadon, a Greekben!
- Hivatalos lelkipásztor vagyok. - Már hogyne volnál!
Mit szólsz?
Ugyan mi a faszért ne?
Aztán elhozhatod a turnéra a mokány kis bagzónyuladat,
és én is befejezhetem a csokievést az édes kis nunijából.
Jó királynak lenni!
- Ti is jöttök, ugye? - Mi van?
A turnéra. Folytatnunk kell a musical írását.
Hihetetlenül jól írok turné közben. Inspirálónak találom.
Jó kis kalandnak tűnik.
Gondoljátok meg, aztán mondjatok igent!
Most lefekszem, és megmutatom ennek az elszánt rajongónak,
milyen az, amikor egy vörös isten hágja meg.
Nem, te fogod meglátni, milyen az, amikor megerőszakol egy nimfomániás.
Vigyázz, elég rámenős!
Egyikünk ma vérezni fog, és nem én leszek az.
Alig várom.
- Hiányozni fogsz, te kis pimasz. - Te is nekem, apa.
- De ideje mennem. - Ja.
- Környezetváltozásra van szükségem. - Ismerős érzés.
Akkor kelj útra! Mi tart vissza?
Valójában?
Szerintem még mindig abban bízom, hogy anyád visszafogad.
Hogy ad még egy esélyt.
Lehet, hogy ez a bajod, apa. Hogy vissza akarod nyerni.
Pedig ebben a játszmában nincs nyertes.
Nem vagy herceg fehér lovon.
És ő sem valami mesebeli hercegnő.
Ő is pont olyan elfuserált, mint te.
És éppoly hihetetlen is.
- Tudod, mi a vicces? - Micsoda?
Játszod az eszed az életről, szerelemről, dugásról, veszekedésről,
de egész idő alatt csak ezzel a fickóval láttalak...
Troll Bélával.
Ja, egyszerűen nem bírom levakarni a cipőmről.
Valahol itt kezdődik minden szerelmi történet, amit ismerek.
Ő a jófiúk közé tartozik, apa.
- Tegnap este azt mondta, szeret. - Hogyne mondta volna!
Mi tartott neki ilyen sokáig?
Allergiás valamire, amiről tudnom kéne?
A penicilinre és a bénaságra.
Tudom, hogy nem sikerült tökéletes benyomást keltenem, uram.
De nagyon élvezem a lányát.
Bocsi, az "élvezem" elég disznónak hangzik.
Vagyis élvezem én őt abban az értelemben is, szexuálisan.
- Na, na, na! - De most a másik értelemben használtam.
Szeretem az agyát.
Jobb nálam. Okosabb nálam.
És szeretném támogatni és táplálkozni belőle, amíg csak hagyja.
Bocsi, ezzel a dagályoskodással csak azt próbálom kinyögni,
hogy gondját fogom viselni a lányának, uram.
Annyira fogsz hiányozni!
Azt jól is teszed, különben szálanként tépem ki azt a hülye hajad.
Annyira büszke vagyok rád!
Ne maradj meg egy helyben!
Légy mozgásban!
- Sétálunk egyet? - Nem.
Visszamegyek az üres fészkembe sírni.
- Csatlakozhatok? - Nem, egyedül szeretnék sírni.
Ez eléggé hívószónak tűnik egy jó numerára.
Ne haragudj, csak próbáltam könnyedén felfogni.
Hihetetlen, hogy elment.
Nem igazán ment el, Karen. Író akar lenni.
Ez pedig azt jelenti, hogy munkanélküli lesz a következő évtizedben.
És akkor kénytelen lesz visszaköltözni valamelyikünkhöz. Leginkább hozzád.
Helyes.
Ahogy láttam elmenni, valahogy...
úgy éreztem, vége van valaminek.
- És ez elgondolkodtatott. - Miről?
Hogy nem ő volt-e az egyetlen dolog, ami összetartott bennünket.
twitter.com/halamita halamita.blog.hu