Korábban a Kaliforgiában:
Az asszony rajtakapott, amint épp csokit eszegettem
a bejárónő vaginájából. Szia, drágám!
Te kibaszott faszfej!
Szeretném bemutatni a költőt és filozófust...
- Szent szar! Ez Marilyn Manson! - Marilyn Mansont.
Épp arról beszélgetünk, hogy készítünk egy duettet.
De lehet, hogy amerikai turné lesz belőle. Nem volna semmi, mi?
Én csak a drogok miatt vagyok itt.
- Összeházasodunk! - Runkle-ék!
Én adlak össze benneteket, a színpadon, a Greekben!
Miért is ne, baszki?
- Ti is jöttök, ugye? - Mi van?
Folytatnunk kell a musical írását.
Amikor nem vagyunk együtt, nem várom el, hogy cölibátusban élj.
Karen, ha azt akarod, hogy ne járjak senkivel, csak szólnod kell.
Úgy döntöttem, meghatározatlan időre külföldre megyek.
Irodalmi zarándokútra akarok menni.
Ahogy láttam elmenni, valahogy... úgy éreztem, vége van valaminek.
Ez elgondolkodtatott, hogy nem ő volt-e az utolsó, ami összetartott bennünket.
Hogy vagy képes egyáltalán agyalni ezen a dolgon?
Menj! Kelj útra, vissza se nézz, te idióta!
- És mi van, ha... - "Mi van, ha"?
Az egész felnőttkorodat a "mi van, ha" bűvöletében élted le.
Mi van, ha az, akit igazinak gondolsz, mégsem az igazi,
Mi lenne, ha befognád a pofád, és inkább öntenél még egy italt?
Te akartál velem beszélni.
Nem tudom befolyásolni, hogy az álmaimban hová kerüljek.
Igen, de hogy miről álmodsz, mikor odajutsz...
sokat elárul.
Mi a baj ezzel a sunával?
Semmi. Tényleg csodálatos, és bizonyos értelemben tökéletesen illik hozzám.
Ez az örök dilemma, ugye?
Az "otthon, édes otthon", szemben a "vadon hívó szavával".
Emlékszel, te mit választottál, és belehaltál a bánatba.
Ezt meg ki mondja? Még csak nem is én beszélek!
Te is tudod, én csak a kérdéseket teszem fel.
Miért félsz annyira feladni, és elengedni magadtól?
Semmi gond, Hank. Megpróbáltuk, de nem jött össze.
Nem a világ vége.
De ha feladom, ami köztünk van, mi marad nekem?
Az életed hátralévő része.
Hank.
Jól vagy?
Csak egy nedves álom volt.
Mi a fenéért pakolsz ilyen korán?
Először is, dél van.
Másodszor pedig, a ma esti koncert után mindenképpen elmegyek.
És ezzel el is jutottunk az igazi kérdéshez:
két személyre pakoljak?
Mert eléggé meg vagyok győződve arról,
hogy még befér egy rahedli fekete póló és farmernadrág...
Bár arról is meg lehet győzni, hogy jöjjek vissza az ágyba...
és halasszam el a pakolást.
Légy meggyőzőbb!
Te lefelé nyomod a fejem?
- Istenem! - Csak egy kicsit.
Kaliforgia
6. évad, 12. rész: "Búcsú szörnyeimtől"
fordította: halamita
És... máris felállt.
Köszi, Hankie.
Hadd nézzem!
Hazug vagy, de ezért szeretlek.
Ez nem volt épp illendő! Bocsi, Csintalantörp!
Még nincs férjnél.
Biztos, hogy bele akarsz vágni?
- Miért akarod lebeszélni róla? - Ja, miért akarsz lebeszélni róla?
Charlie és Marcy Runkle napjaink Fred és Ethel Mertze.
Pont összeillenek.
Így igaz! És ha megbocsátotok,
Ethel most dob egy sárgát, miközben Lucy és Ricky megbeszélik a dolgaikat.
Lehetőséget kaptam, hogy elmenjek turnézni Atticusszal.
- És? - És gondoltam, esetleg...
szeretnél róla beszélni.
Nem is kéne tényezőnek számítanom a döntésedben.
Pedig szoktál. Egyfolytában.
Hank, mit szeretnél tőlem?
Mondjam azt, hogy: "Kérlek, maradj, és éljünk együtt boldogan!"?
Azt nem tehetem. Az engedélyemet kéred?
Nagyfiú vagy már. Meg tudod hozni a döntést magad is.
Különben is, azt hittem, együtt jársz valakivel, vagy ilyesmi.
Lehet, hogy pont ez kell neked: egy "nem kapcsolat" kapcsolat.
Mivel elég nehezen boldogulsz egy hagyományos kapcsolat keretei közt.
Köztünk soha semmi nem volt hagyományos.
Hallottál az irodalmi zarándokunk felől?
Nem, eltekintve attól, amit az Instagramra pakol fel.
Mi az az Instagram?
Na jó, sikerült zöldágra vergődnötök?
Megint együtt vagytok?
Ezek szerint nem. Oké, akkor ezt kagylózzátok:
én és C. W. Runks végigcsináljuk ezt a dolgot. És tudjátok, miért?
- Nem, miért? - Mert kurvára boldogok leszünk.
- És tudjátok, miért? - Miért?
Mert jobb, mint folyton nyomorultul érezni magunkat.
Amióta csak szétköltöztünk, mintha valami klimaxos hullámvasúton ülnénk,
- de most vége van, basszus! - Értem!
- Helyes! - Úgyhogy legyünk inkább boldogok, míg meg nem halunk!
Helyes, helyes? Megegyeztünk?
Helyes!
Mi folyik itt?
Atticusnak el kellett adnia a repülőjét a turné finanszírozására.
És a kiadójától se kap olyan támogatást, amilyet szokott.
És annak a lökött nejének köszönhetően
komoly anyagi problémái vannak.
Úgyhogy visszatérünk a turnébuszhoz.
- Hol van a kis vöröske? - A hálószobában.
Olyasvalakivel akar beszélni, aki megérti, milyen összetört szívvel élni.
Mondtam neki, hogy nekem is rengeteg tapasztalatom van a téren,
de nem, őt nem érdekli, csak téged akar.
Atticus!
Mi újság, rocksztárkám?
Ma este nem tudok fellépni, Hank.
És ugyan miért?
Ma reggel hazamentem,
és térden állva könyörögtem Natalie-nek, hogy fogadjon vissza.
Ő viszont elhajtott a vérbe.
Tényleg elege van belőlem, ami tökéletesen érthető,
tekintve a korábbi viselkedésem, de...
sose indítottam még turnét a szerencsepuszija nélkül.
A régi szép időkben még korrekt szopást kaptam, golyóstul, mindenestül.
Bár általában túlságosan be voltam lőve, hogy el tudja élvezni.
Édes kis történet, haver,
de attól tartok, a nagy shownak folytatódnia kell.
De buszon se ültem már... több mint tíz éve.
Ez annyira ciki meg olcsójánosos!
Te most viccelsz? Az a busz gyönyörű!
- Tényleg? Tetszik? - Imádom. Nagyon menő!
- Tényleg megteszi? - Már hogyne tenné meg!
Olyan, mint valami földi repülő.
Ráadásul üzemanyag-kímélő, sőt, környezetkímélő...
A végén még valami díjat is kapsz érte.
- Hogy csinálod, Hank? - Micsodát?
A nő, akit szeretsz, nincs melletted,
és tudod, hogy nem is kaphatod meg.
Hogy vagy képes egyáltalán felkelni reggelente?
Hát... a pia mindig segít.
Ahogy a művészet is.
Minden, amit írok, vagy neki készül, vagy róla szól...
úgyhogy vele vagyok, még akkor is, ha nem...
az írásaimban.
Ez nagyon megindító, Hank.
- Ne bőgj! - Miért ne?
Mert... nem áll jól.
Megindító dolgot mondtál. Miért ne bőghetnék?
És mi lesz az ausztrál tökösségeddel,
vagy a brit karót nyeltségeddel, vagy mi a pöcsöm vagy?!
Szerintem tényleg el kéne jönnöd velem a turnéra, Hank.
Úgy érzem, ha befejezzük a mesterművünket,
a szerelemről szóló rock operánkat...
a végére mindketten becsajozunk.
Meggondolom.
De addig is...
kész vagy a rockra lógó farokkal?
El kell ismernem, ez tényleg király.
Olyan mint a Disneyland, mindennap.
Ja, eltekintve a rettenetesen elhízott rolleresektől.
Az időfelfogás is teljesen más.
Mint egy rock and roll nyári tábor, ami örökké tart.
- De egyszer csak véget kell érjen, nem? - Ki mondja?
Végül minden út haza vezet.
Ez olyan volt, mint valami country szám címe.
Csá! Te vagy Faith, ugye?
Igen, én.
Vince vagyok, a Myssteryből.
Két s-sel. Mi leszünk az előzenekar.
Szia, Vince a Myssteryből, két s-sel.
- Sok szerencsét! - Király, köszi!
Arra gondoltam, esetleg nem lenne-e kedved beülni a buszunkba?
Abba, amelyikre "Cicaklub" van írva.
Azért hívjuk így, mert a csajokat, aki fel akarnak szállni,
megkérjük, hogy pisiljenek a kis dobozkába, amiket az ajtónál tárolunk,
így biztosra vehetjük, hogy benne lesznek mindenféle buliban.
Én ráérek. És a hólyagom is tele van.
Persze szerintem neked nem is kell,
mert elég híres vagy, meg minden.
Kösz a különleges bánásmódot, de bocsi...
Mi van? Nem vagyunk elég nagyok a legendás Faith-hez?
Nem, egyáltalán nem erről van szó.
De ha már ennyire ragaszkodsz hozzá, nyíltan megmondom:
nem vagytok elég tehetségesek.
Hallottam a cd-teket, és elég trágya plázametál.
Úgyhogy a helyedben máris otthagynám a bandát.
Esetleg a Hot Topic visszavesz a nyárra.
Hogy te mekkora ribanc vagy!
Hé! Vigyázz a szádra! Nem illik így beszélni egy hölggyel!
Dugulj el, fater!
Tudod, mi jár ezért?
Cicicsavarás!
Jó estét, Los Angeles!
A legjobbat akartátok?
Nos, miattuk leállt a kifelé menő forgalom a városból.
Londonból, Angliából, következzék most azonnal,
a Baccardi koncertsorozat keretén belül:
Atticus Fetch!
Sok szerencsét! Nem mintha szükséged lenne rá.
Hiszen igazi rocksztár vagy.
Jól eltávolodtál a templomtól, mi?
Viccelsz?
Mondd... Recskarázó Jankó...
kívánod-e ezt a szexi kis basznivalót
halhatatlan kedvesedül választani?
Már hogyne kívánnám!
Igen.
És te...
édes kis bulla,
akivel olyan szexuális kapcsolatba kerültem
ami örök emlék marad aranykoromból,
kívánod-e...
ezt az izzadó, tarfejű kenobitát
életed utolsó szexuális partneréül fogadni?
Jesszusom...
Hát, ha így közelítünk a dolog felé...
vágjunk bele! Belevágok!
Micsoda esemény! De azért haladjunk!
Az észak-kaliforniai Sun Kill Moon Egy- ház által rám ruházott hatalmamnál fogva
ezennel feleséggé és férjféleséggé nyilvánítalak benneteket.
És ha már itt vagyunk, akad esetleg még valaki
házasságot kötni ezen a csodálatos Los Angeles-i estén?
Valaki?
Karen.
Karen, maradj velem!
Töltsd életed hátralévő részét ezzel a bolonddal,
és e bolond élete hátralévő részében azon lesz, hogy sose bánd meg.
Mit szólsz hozzá?
- Mondj igent! - Hozzám jössz feleségül?
Gyerünk! Mondj igent!
Nem? Senki?
Tényleg?
Ha nincs, akkor húzzatok a színpadomról! Lefelé, mindannyian!
A következő dalt a feleségemnek, Natalie-nek írtam.
Remélem, megbocsát nekem,
bár ha meg is tenné, valószínűleg megint csak elcseszném.
De ma este egy jó barátomnak és szerzőtársamnak,
Hank Moodynak szeretném eljátszani, aki tud egyet s mást az összetört szívről.
- Várj, te ismerősnek tűnsz! - Hank Moody.
- Ne már! - Manson.
Kösz, hogy eljöttél a koncertemre.
Szia, Brian!
Igazából meglep, hogy eljöttél.
És szeretném tisztázni,
csak szívattalak, sose adnék drogot a lányodnak.
Merthogy jól fog az még jönni nekem is később.
Mellesleg hogy van a kölyök?
- Nagyszerűen. - Helyes!
Meg tudnád tőle szerezni a fotót, amin ráseggeltem Atticus arcára?
- Már hogyne! - Csak mert kiposztolnám Facebookra.
Meglesz.
És ha nem vagytok együtt, belepisilnék a fenekedbe.
- Mi van? - Kérek inni!
Becca az.
- Szia, kicsim! - Szia, apa!
- Hogy megy az utazgatás? - Annyira gyönyörű itt, apa!
Életemben nem éreztem még magam jobban.
- Holnap indulunk Európába. - Örömmel hallom.
- Boldog vagy, apa? - Ez... ez bonyolult kérdés.
Elgondolkodtam, mit is kívánnék a körülöttem lévő embereknek,
és rájöttem, csak annyit szeretnék, hogy boldogok legyetek.
Szeretnélek úgy mosolyogni látni, hogy komolyan is gondolod.
- Te be vagy tépve? - Jelentős mértékben.
Az előbb szívtunk el egy nagyon vicces cigit.
Mindjárt gondoltam.
Vigyázz magadra, édesem, és...
és érezd magad jól, de ne túl jól!
Ne aggódj, apa!
Minden út hazafelé vezet.
Ez úgy hangzott, mint egy country szám.
- Szeretlek, apa! -Én is szeretlek, kicsim!
Várj csak! El tudnád küldeni azt a fotót, amelyiken Manson
ráseggel Atticus arcára?
Oké, máris.
Rendben, kicsim, szeretlek!
Veled megyek.
Annyira boldoggá tettél!
Jó neked, ember! Helyesen döntöttél.
Különben is, ha elég tökös lettél volna, hogy megkérd, és ő igent mond,
- mihez kezdtél volna? - Ott helyben feleségül veszem.
És aztán? Miután dugtatok, mint a nyulak pár napig,
jókat dumcsiztatok volna az ágyban, s egy nap megkért volna,
menj haza, és cuccolj vissza hozzá. A bulinak vége!
Jól lököd itt a sódert, de veled voltam, amikor meghaltál,
és éppen azon voltál, hogy adsz még egy esélyt magadnak életed szerelmével.
Naná, hogy megpróbáltam volna. Tán még össze is jöttünk volna megint.
De végül egyszer csak ki kell szállni az ágyból,
te sem változtál, mint ahogy az összes addigi problémátok se.
Szóval fel kéne adni?
Itt nem feladásról van szó, hanem a továbblépésről.
Hogy végül elfogadd, ki is vagy.
Na, ki az?
Istenem, de várom már, hogy a holtak visszatérhessenek a földre!
Karen?
Menned kell, ugye?
Igen.
Sajnálom, de igen.
Ne sajnáld!
Nem tudod, mit hagysz ki.
Dehogynem!
Épp ettől ilyen nehéz.
- Beléd tudnék szeretni, tudod. - Faith...
Nem állítom, hogy most szeretlek.
Azt mondom, tudnálak.
Ami az én esetemben nagy szó, és érdemes megemlíteni.
Jobban értesz, mint bármelyik pasi, akivel valaha találkoztam.
Átlátsz rajtam.
És ez volt benne a legjobb érzés.
Csak mondom.
Én meg azt mondom, hogy egyszerűen csodálatos vagy.
Remélem, megtalálod az innen kivezető utat.
Én pedig azt, hogy megtalálod azt, amiért visszamész.
Még egy imát is elmondok értetek.
De... nem olyan nagyot.
- Istenem! De nehezemre esik elbúcsúzni tőled! - Akkor ne tedd!
Tudod, mit?
Abban, hogy sose voltunk igazán együtt, az a legjobb,
hogy tulajdonképpen nem is kell szakítanunk.
Hank, húzz a fenébe!
Mielőtt még körülfonlak a lábaimmal, és meggyőzlek, hogy maradj.
Tudod, hogy képes vagyok rá.
Mi a fene van?
- Mi folyik itt? - Hanknek mennie kell.
Utána kell járnia egy lánynak.
A boldogságod követéséről van szó?
Amiről az ágyban beszélgettünk tegnap?
- A szerelemről? - Így van.
Akkor menned kell!
A buszt nem fordíthatom vissza,
de küldöncöt adhatok melléd.
Sajnálom, megint bőgök.
Ne sajnáld, nem áll jól.
Na jó, menj csak! A munkám itt véget ért.
Tényleg örülnék, ha végre boldogok lennétek.
Tudom, hogy sokat jelent neked.
Éppúgy, ahogy nekem is.
És szeretném, ha tudnád, itt vagyok, ha szükséged lenne rám...
érzelmileg...
spirituálisan...
és nyilvánvalóan szexuális értelemben is.
Köszönöm, Atticus.
Komolyan, drágám.
Néha egy orgazmus enyhíteni tudja a szív fájdalmát.
Kiterjedt kutatást végeztem a területen.
Kaphatok legalább egy szerencsepuszit? Ma este is lesz koncert, ugye tudod?
És kicsit ideges vagyok...
Tudom, hogy nem vagy egy érzelgős alkat, Krull,
de köszönöm.
Nekem is volt egyszer egy spiném.
Ő volt életem szerelme.
Persze, elbasztam.
Gondoltam, lesz még időnk.
De kiderült, hogy csak az út van.
Hosszú és kátyúkkal szegélyezett.
Ezt egy könyvben olvastam egyszer.
Menj, és szerezd vissza, haver!
twitter.com/halamita halamita.blog.hu
Köszönöm az egész évados figyelmet és türelmet!