Az előző részek tartalmából...
Tom és Lynette különváltak,
amiből Jane-nek származott előnye.
Félek.
Roy segített Karennek szembeszállni a rákkal.
Végeztünk.
Én vagyok az, aki eldönti, mikor végeztünk.
Az uzsorás megfenyegette Renee-t.
De Mike közbelépett.
- Nem akarlak még egyszer látni. - Akkor meg kellene ölnöd.
Bree megtudta az igazat Orsonról...
Te írtad a leveleket? Te ölted meg Chuckot?
És minden kapcsolatot megszakított vele.
Soha többé ne hívd a házamat!
Biztos lehetsz benne, hogy most hallasz felőlem utoljára.
De Orsoné volt az utolsó szó.
A mi szomszédságunkban
vannak emberek, akikkel minden nap találkozunk,
és minden találkozást természetesnek tartunk.
Életünk során sokszor előfordul,
hogy lefoglalnak mindennapi teendőink,
vagy nem is foglalkozunk velük.
Esetleg udvariasan integetünk,
hogy visszatérhessünk a dolgunkhoz.
Az egyik pillanatban még a szerettünkkel vagyunk,
és a következőben, már a munkával foglalkozunk.
Vagy belefeledkezünk saját gondjainkba.
Szomorú, hogy ezek a szomszédok természetesnek veszik a találkozásokat,
pedig pár nap múlva...
az egyik szomszédunk, halott lesz.
8.16 - Természetesnek vesszük
Fordította: Haky & B. Orsi Twitter: Haky_
Azon a délutánon, a régi barátok összegyűltek,
hogy kávézzanak, pletykáljanak és rájöjjenek,
Lenne egy csészével nekem is?
hogy a történtek után még mindig barátok.
Tehát Orson állt minden mögött. Chuck és a levelek?
Tudod, miért tette?
Azt hitte, az egyetlen módja,
hogy vele legyek az, ha elszakít tőletek.
Hát ezt pedig bebukta.
Így van. Még mindig itt vagyunk egymásnak.
És nincs az az elmebajos-kerekes, aki változtathatna ezen.
Mondok még valamit.
Jobban teszi, ha soha többé nem dugja ide a képét.
Mi a baj?
Mikor utoljára beszéltem Orsonnal,
olyan benyomást keltett, mintha öngyilkos akarna lenni.
Jaj, drágám.
És tennem kellett volna valamit.
Talán rá kellett volna vennem, hogy elmondja, merre van, és megakadályozni.
Miért? Hogy utána tovább kínozzon?
Tudom, mi lett belőle, de ti is tudjátok,
volt idő, mikor szerelmes voltam ebbe a férfiba.
Nos, ő már nem az az ember többé.
Rendben. Eleget szomorkodtunk már, igaz?
Rá szeretnék mutatni valamire.
Most már tisztáztuk magunkat.
Igaza van. Az utolsó kérdőjel, a levelek voltak.
Szóval most már visszatérhetünk a normál kerékvágásba.
Igen. A rémálomnak vége.
Köszönöm.
Minden rendben van ideát?
Orvosok... Meg kéne tanulniuk, hogyan beszéljenek az emberekkel.
Attól tartok, nem értem.
Visszamentünk az időpontomra.
És úgy látszik, a rák gyorsabban terjed, mint azt bárki hitte.
Jaj, Karen.
Igen. És előadta nekem a jó öreg „tegye rendbe a dolgait” beszédét.
Csak nem ilyen szépen.
Az orvosok tudhatnák, hogy emberekkel beszélnek,
nem pedig egy névvel a kórlapról.
Mind elmehet a pokolba!
Nagyon sajnálom.
Csak haragszik a világra.
Majd én. Majd én.
Veled mi a helyzet?
Elképzelni sem tudom, min mehetsz most keresztül.
Nagyon fog hiányozni a karácsonyi fesztivál.
Az egész utca olyan gyönyörű, a fények, de hisz tudod.
Karen, ha van bármi, amit megtehetek neked...
De tényleg. Bármi.
Igen. Köszönöm, Bree.
Gyere be!
Ez igen! Remekül néz ki a hely. És mindezt egyedül.
Porter nagy bejelentése óta
új nézőpontom van a gyerekekkel kapcsolatban.
Ha ellenállsz a gyereknemzésnek,
akkor kapsz egy durva bulit.
Nos, csak Penny ajándékát dobtam be, szóval...
Pezsgő? Nem durva ez, még egy durva bulin is?
Azt neked hoztam.
22 órán át vajúdtál vele.
Neked is van mit ünnepelned.
Milyen figyelmes.
Túlságosan is figyelmes. És így jobban belegondolva,
a bulira is elhozhattad volna Penny ajándékát.
Szóval, mi folyik itt?
Rendben. Azon filóztam,
nem bánnád-e, ha...
Most is kinyithatnánk a pezsgőt.
Mondd már!
Szeretném elhozni Jane-t Penny bulijára.
Atyám!
Tudom, hogy egy kicsit kínos.
Elhozni a randidat a lányod születésnapi bulijára,
holott még házas vagy?
Igen, kicsit kínos. Ez egy családi esemény.
Tudom, de Jane az életem része.
Igen. A te életedé.
Sajnálom Lynette, de...
Mostantól szeretném Jane-t bevonni az ilyen dolgokba.
Miért?
Mert...
Apa!
Szia!
Ez az enyém?
Kinyithatom?
Ismerem ezt a trükköt. Ha engedem, hogy ma kinyisd,
bűntudatot keltesz bennem a születés- napodon, és veszek neked még egyet.
Pontosan erre készülök.
És én teljesen bebuktam ezt.
Nem fejezzük be ezt a beszélgetést?
Majd máskor. Élvezd a pezsgőt!
Muszáj volt macskát hoznod nekik, igaz?
Pedig tudod, hogy allergiás vagyok rá.
Mindenre az vagy, amit nem szeretsz.
Macskák, mazsola, a porszívó.
Az orvosilag igazolva van.
Lányok, mutassuk meg anyunak, milyen szomorúak leszünk, ha elviszi Rufust.
Hogyan tudnék nemet mondani ilyen szomorú
és előre betanult arcoknak?
Apu, akarsz látni tőle egy trükköt?
Cicus, kapd el!
Most hozd vissza! Rufus?
Azt csinálja, amit ő akar.
Itt kéne szaladgálnia.
Nem én vagyok az, aki macskát hozott az életünkbe.
Nézd, ha a macska boldoggá teszi őket,
akkor én is boldog vagyok.
Az egyik dolog, amire az elvonón rájöttem az, hogy nekem nincs fontosabb,
mint rólatok gondoskodni.
És ezért is szeretlek.
Mielőtt elfelejteném, van számodra egy ajándékom.
Egy nyakkendő.
Az első munkanapodra az elvonó után.
Valami, ami azt sugallja, józan és divatos vagyok,
valamint a feleségemnek kiváló ízlése van.
Annyira jól éreztem magam veled és a lányokkal,
el is felejtettem, hogy holnap munka.
Akkor meg is köszönheted.
Sokat költöttem rá.
Bocsi, szívem. Köszönöm.
Rendben. Ideje aludni menni!
Hellóka!
Köszi, hogy megcsináltad a kocsimat.
Szeretem azt a férfit, akinek jó a kézimunkája. Szexi.
Bár azt hiszem, a motorom még mindig túl van melegedve.
Brüm-brüm.
Susan, mit csinálsz?
A kérdés az, „kinek csinálom”, a válasz, hogy „neked.”
Sajnálom. Kimerült vagyok.
Az a nehéz munka leszívta az energiádat, mi?
Hát talán, ez majd segít ellazulni.
Helló! Ez egy fegyver a zsebedben, vagy örülsz, hogy láthatsz?
Istenem! Ez tényleg egy fegyver.
Egy pisztoly van a zsebedben?
Susan, ne akadj ki!
Miért van nálad fegyver?
Ülj le!
Valamit el kell mondanom neked.
Komolyan gondoltad, amit ma mondtál?
Karen.
Arra gondolok, hogy segítesz amiben kell.
Mert sok ember mondja ezt, de nem gondolják komolyan.
Igen. Komolyan gondoltam.
Biztos? Mert valljuk be,
te és én sosem kedveltük egymást túlságosan.
- Tényleg? - Bizony.
Nos, teljesen komolyan mondtam.
Bármire van szükséged, tekintsd elintézettnek.
Remek. Azt akarom, hogy segíts meghalni.
Ezt talán bent kéne megbeszélnünk.
Karen, nem mondhatod komolyan, hogy ezt fontolgatod.
Nézd, a rák erőszakos dolog, és mikor már annyira rossz a helyzet mint nálam,
a kis dög azon röhög, hogy küzdeni próbálunk ellene.
Szóval, így én nyerhetek.
Úgy, hogy én mondom meg mikor és hogyan lépek le innen.
Tehát, segítesz?
Roy mit gondol?
Hát Royhoz mentem először.
Nem tudta megtenni. Túl jószívű.
Valaki rideg és szívtelen kell.
És ez lennék én?
Egy haldokló nő ül előtted,
és még egy kis kávét sem kínáltál neki.
Mit árul ez el rólad?
Nem tudom. Nem tudom, hogy képes vagyok-e rá.
Nem akarok egyedül meghalni, Bree.
És a kemó is csak egy újabb kínzás.
Nem akarok egy kórházi ágyban elmúlni.
Kérlek, segíts nekem úgy eltávozni, ahogyan én akarom.
Rendben. Segítek neked.
Sajnálom, hogy várakozniuk kellett, Mr. és Mrs. Delfino.
Mit tehetek önökért?
A férjem valami hülyeséget tett,
és most rendőrségi védelemre van szükségünk.
Susan, kérlek, ezt hagyd csak rám!
Az alatt, hogy hagyjam rá, az érti,
hogy "majd az ablakon át bámulok, pisztollyal a zsebemben."
Kezdhetnénk az elejéről, kérem?
Az egyik haverom, és nem mondom el, hogy ki,
pénzt kért egy uzsorástól,
és a dolgok kicsúsztak a kezéből, én segítettem neki.
Ja, és a „segítettem neki” alatt azt érti,
"megvertem egy zsarnokot, ezzel veszélybe sodorva a családom."
A barátjuk tudja, hogy illegális egy uzsorással üzletelni?
Tudja.
Tudják, hogy bűntény megtámadni valakit?
Az a hapsi betört a szomszédunkhoz.
Próbáltam rávenni, hogy lépjen le, erre ő rám rontott,
én pedig megvédtem magam.
És most ez a semmirekellő meg akarja ölni a férjemet,
szóval le kell tartóztatniuk őt.
Nos, ha egyből a szomszédjukhoz való betörés után hívtak volna minket,
talán megtehettük volna.
Szóval azt mondja, hogy okosabb lett volna egyből magukat hívni,
mint felpofozni a férfit a nappali közepén.
Hol is hallottam már ezt?
Ja, megvan. Én mondtam.
Mi a helyzet a fegyverrel?
Van rá engedélye, uram?
Rendben van nyomozó, nem tarjuk fel tovább.
El tudom intézni.
Nem Mike. Nézd meg, mi sült ki abból, ahogy a helyzetet kezelted.
Van egy 9 éves fiúnk.
Rendben. Oké, nézzük, mit tudok tenni.
Megvan a címük.
Egy járőrkocsi majd szemmel tartja a dolgokat.
És ha látják a férfit, hívjanak minket!
Várjon. Ennyi?
Hölgyem, attól tartok ennyit tehetünk addig, amíg semmi sem történik.
Remek. Talán szerencsénk lesz és történik valami.
Édesem, van friss kávé. Akarod, hogy rakjak neked a termoszba?
Oké.
Mi a baj? 30 nap a hippikkel az elvonón,
és elfelejtetted, hogyan kell nyakkendőt kötni?
Csak gondolkodtam. 25 éve minden nap nyakkendőt viselek,
és mindig is utáltam, ahogy a nyakamon érzem.
És? Én is rengeteg kényelmetlen dolgot viselek.
Magas sarkú cipők, melltartók, amik összenyomják a melleimet.
Kezdem úgy gondolni, hogy a nyakkendő csak egy csicsás akasztókötél.
Jaj, édesem.
Ugye nem izgulsz az első napod miatt?
Nem tudom.
Azt hittem, ennél lelkesebb leszek.
Hát, te vagy a főnök. Találj ki valamit, ami felrázza a dolgot!
Vegyél egy új fénymásolót, vagy kérj fura színű post-itet.
Vidd el a dolgozókat olcsó piára! Itasd le őket!
Oké, azért ne itasd le őket, de érted mire gondolok.
Most el kell vinnem a lányokat az iskolába. Este találkozunk.
Én csak azt mondom, nem kellett volna verekedned azzal a nővel egy csizmáért.
Én láttam meg előbb.
A nő lábán.
Bocsi. New York-i stílusban vásárolok.
Amíg valaki nem sérül meg, vagy vérzik, nincs vége az eladásnak.
Igen?
Szia, Karen.
Nem, most nem jó az idő, Renee van itt nálam.
Hát, legyen holnap. Holnap reggel tudok rajtad eutanáziát végrehajtani.
Remek. Akkor reggel találkozunk.
Nem tehetek róla, de meghallottam.
Karen volt. A rákja szétterjedt.
- Jaj, ne. - De igen.
Nagyon lehangolt, és azt akarja, segítsek neki méltósággal meghalni.
Úristen! És megteszed?
Természetesen nem. Lesújtó híreket kapott.
Még a sokk státuszában van.
Próbálom ámítani őt,
ezzel nyerve időt addig, míg újra tisztán nem gondolkodik.
Szerinted működni fog ez?
Muszáj lesz.
Egyébként, hogy eltereljem a figyelmét,
megkérek pár embert, hogy ugorjanak be hozzá, teázzanak vele,
esetleg szókirakósat játszanak vele,
vagy lábmasszázst adjanak neki.
Nem szeretnél holnap beugorni hozzá...
Bree, ha meg érintem annak a nőnek a lábát
rajtam kell eutanáziát alkalmaznod.
- Anyu? - Igen?
Ez a buli elképesztő. Köszönöm szépen!
Csak azt akartam, hogy tökéletes legyen a szülinapod.
Boldog szülinapot, Penny!
És ismét, semmi sem tökéletes.
Szia, Jane! Tom elment a tortáért,
szóval, ha meg akarod várni a kocsiban...
Nem tudtam, hogy hozol magaddal valakit.
Igazából, ő az én ajándékom Pennynek.
Egy gésa?
Cindy unokahúgom. Fényképész.
Szia! Örülök, hogy megismerhetlek.
Képeket készít a buliról,
amikből majd csinálni tudok neked egy emlékkönyvet.
Király!
Tudtam, hogy imádni fogod.
Gyere ide!
Vicces pofák?
Tökéletes.
Beszélhetek veled egy percet?
Rendben. Mi a francot csinálsz?
Meggyőződőm arról, hogy én is benne leszek az emlékkönyvben.
Minden képbe belemásztál, amin Pennyvel vagyok.
Én vagyok az anyja. Inkább te másztál be a képbe.
És megint itt vagyunk.
Heteket töltöttem a buli megtervezésével,
hogy minden tökéletes legyen, erre jössz és lejáratsz engem?
Próbálok kapcsolatot kialakítani Pennyvel.
Akkor hagyd abba! Nem vagy családtag.
Te csak egy nő vagy, akivel az apja,
találkozgat.
Nos...
Nos, mi?
Nos, nem csak találkozgat.
Ez meg mit jelentsen?
Tudod, ezt Tommal kéne megbeszélned.
Tom nincs itt, szóval miért nem mondod el te, miről is van szó?
Oké.
Tényleg nem akartam, hogy tőlem tudd meg,
de mivel annyira erősködsz...
Tom megkért, hogy költözzek hozzá.
Most már tudod.
Mi van?
Így kell megtudnom, hogy összeköltözöl Jane-nel? Tőle?
Ne, ne, ne. Nem lett volna szabad elmondania.
Nem kapta meg az emlékeztetőt, mert elmondta,
a házamban... a házban, ahol te és én együtt éltünk.
Nem ezt érdemeltem.
Nagyon sajnálom, Lynette.
Tényleg le kell raknom ezt a tortát.
Miért nem te mondtad el?
A minap próbáltam,
de Penny ki akarta bontani az ajándékát,
és nem akartam elrontani a születésnapját.
Istenem, Tom! Még csak három hónapja ismered őt.
A jövőnkről beszélgettünk,
és az együttélés a következő lépés.
Tehát most már lépésekről beszélsz?
Jézus, azon gondolkodom, mi lehet a következő lépés.
Arról még nem beszéltünk.
Az jó,
mivel még el sem váltunk.
Tudom. Ezért gondoltam arra, hogy a héten elmehetnénk egy ügyvédhez.
Tényleg?
Azt hittem, ez egy próba különélés,
hogy meglássuk, milyen egymás nélkül, tudunk-e boldogok lenni.
Itt a lényeg. Boldog vagyok.
És ha te nem vagy az, tényleg sajnálom.
Csinálhatok egy képet anyuról és apuról?
Karen, mit csinálsz te ott?
Elvesztettem a kontaktlencsémet.
Atya ég! Azt remélted, hogy áthajtok rajtad.
Nem hagysz más választást. Mindig azt mondogatod,
hogy segítesz, de csak lerázol.
Szóval akkor ma kinyírsz végre vagy mi?
Nem, ma nem tudlak. Piláteszre kell mennem.
Tudod Bree, ez úgy tűnik, mintha csak szórakoznál velem.
Karen, tényleg meg akarom csinálni.
Vagyis nem akarom, de... Tegyük át holnapra.
Nincs kifogás.
Komolyan?
Komolyan.
Mert én tényleg megteszem.
Veled vagy nélküled.
Halló?
Mrs. Solis? Marilyn vagyok, a férje titkárnője.
Üdv, Marilyn! Miért suttogunk?
Mert nem akarom, hogy Mr. Solis megtudja, beszéltem önnel.
Miért? Mi a baj?
Hát egy kicsit furcsán viselkedik,
és nagy szükség van arra, hogy idejöjjön.
Erre jön.
Elnézést!
Marilyn, mi folyik itt?
Hogy mi folyik itt? Az, hogy az összes pénzünket szétosztogatja.
Ez meg ki?
Patrick McDonald. A pénzügyi igazgatónk.
Látja ezeket az embereket?
Múltkor felvásároltunk egy acélgyárat,
kicsit rendbe tettük, eladtuk, jó kis nyereségünk lett belőle.
Ők azok a munkások, akiket elbocsájtottunk.
Jó, és mit csinálnak most itt?
Carlos úgy döntött, hogy rendbe teszi a dolgokat azzal,
hogy mindenkinek ír egy 50.000 dolláros csekket.
Rendben.
Elnézést! Elnézést!
- Anyám! - Ha így folytatja,
pár héten belül csődbe megyünk.
Mrs. Solis,
bulizós nő vagyok, aki fiatal, brazil úriemberekre bukik.
Szükségem van erre a melóra.
Rajta vagyok.
Édesem?
Szia, édes, megfogadtam a tanácsodat.
A tanácsomat?
Azt mondtad, rázzam fel a dolgokat,
ezért olyanná teszem a helyet, ahol dolgozni akarok.
Remélem, ez segít.
És ne feledd, az lehetsz, aki csak szeretnél lenni.
Semmi sem elérhetetlen.
Mit kell mondani ilyenkor, Skip?
Köszönöm, uram.
Szívem, így akarod felrázni a dolgokat?
Úgy, hogy elosztogatod a cég pénzét?
Igazából attól tartottam, Patrick megakadályozná a kifizetést,
ezért a saját számlánkat használom.
Rendben, kicsi Tim, futás innen!
Oké. Gyerünk!
Drágám,
velem őszinte lehetsz.
Megint iszol?
Nem. Nem ittam alkoholt az elmúlt 34 napban.
Akkor miért viselkedsz úgy mint egy őrült?
Azt hiszed, ez őrültség?
Nem.
Az az őrültség, hogy mások nyomorából húzunk hasznot,
anélkül, hogy megfordulna a fejünkben, mennyire szenvednek.
Az még az őrültség, hogy boldogságot találsz
egy csekkben, vagy egy sportkocsiban.
Aztán még az is őrültség,
hogy azt hisszük, valami fontosat csinálunk,
csak azért, mert nyakkendőt viselünk.
Mi van?
Bent keresem. Nincs a házában.
Itt van?
Nincs. Miért keresed ennyire?
Meg akarom kérdezni tőle, hogy hol lakik az uzsorás,
- hogy elmehessek hozzá. - És mit csinálnál?
Nem tudom. Talán pénzt adnék neki.
Lehet, hogy megölném. Még nem döntöttem el.
Oké, édesem, kicsit feszült vagy.
Ülj le! Öntök neked egy pohár bort.
Nem, rendbe kell hoznom. Rettegek.
Napok óta nem alszom.
És a férjem fegyverrel járkál a házunk körül.
Sajnálom.
Miért kérsz bocsánatot?
Mike rontotta el ezt az egészet.
Arra gondolsz, mikor kiállt Benért
és megmentett engem? Ezzel rontott el mindent?
Nézd, mikor annyiszor bántottak meg férfiak mint engem,
nem hiszünk többé abban a tündérmesében,
hogy van egy férfi fehér lovon, aki megment téged.
De most, hogy megismertem Mike-ot, láttam milyen férj,
apa és persze barát,
nos... újra elkezdtem hinni.
Susan, ő egy jó ember.
Tényleg így gondolod?
Vagy csak ezzel próbálsz lenyugtatni?
Tényleg így gondolom.
És így akarlak lenyugtatni.
Szóval, ha öntök neked egy pohár bort,
nem akarsz megölni majd senkit, igaz?
Igen.
Bree! Hogy s mint? Karen éppen pihen.
Igazából veled szeretnék beszélni. Bemehetek?
Persze.
Csodás illata van annak a pitének.
Igen. Karen csinálta. Rebarbarás. Bár nem tudom miért.
Tudja, hogy azt nem szeretem.
Hogyhogy nem szereted?
Ez az egyedüli, amit jobban csinál mint én.
Nos, vághatok neked egy szeletet?
Igen.
Szóval, miről is van szó?
Egy komoly dologgal kell megküzdenünk.
Nem hiszem el, hogy megkért erre.
Még csak nem is kedvel téged.
Igen, ezt már megbeszéltük.
Azt hittem, hogy mikor azt mondtam neki, hogy nem, azzal le is zártuk.
Nem, olyan határozottnak tűnt, mint még soha.
Mi a fenét csinálsz?
Mi van?
Ez az öngyilkos pitém.
- A mid? - Ezzel akartam megölni magam.
Tele van altatóval, nyugtatóval,
meg egy üveg folyékony valamivel.
Atya ég! Két szeletet is megettem.
Jaj, sajnálom, Bree.
Esetleg be akarsz menni a kórházba?
Igen, be akarom menni.
Mire gondoltál, mikor öngyilkos pitét készítettél magadnak?
Ha ti ketten nem vagytok elég felnőttek, hogy segítsetek...
Hát persze, hogy én vagyok a hibás. Én nem akarom megölni a feleségemet.
Folytathatnánk ezt a kocsiban?
Ha elfelejtettétek volna, most azonnal be kell mennünk a sürgősségire.
Mit csinálsz? Rossz irányba mész.
Nem tud Y-ban megfordulni.
De meg tudok. Csak így könnyebb.
Rendben, csak koncentráljunk a kórházba jutásra, jó?
És csak hogy tudd, az indexed megy.
Igen, mert felmegyek az Tölgyfa úton.
Nem mész fel a főútra?
- Az nem lenne gyorsabb? - Nem tud besorolni.
De be tudok sorolni. De a főúton mindig dugó van.
Meg tankolnom is kell.
Kész, ennyi. Állj meg! Állítsd meg a kocsit!
Kifelé! Én vezetek.
Nem kell ilyen undoknak lenni.
Minden okom megvan, hogy undok legyek.
Megmérgeztél. Hülyeség volt megcsinálni azt a pitét.
Fogalmad sincs, min megyek keresztül.
De igen, van.
Három hónapja, ilyen közel voltam ahhoz, hogy öngyilkos legyek.
Nagyon le voltam sújtva azon az éjszakán.
De reggel rájöttem, az lett volna a legönzőbb lépése.
De ez nem ugyan az. Te nem haldokoltál, én igen.
Tudom. De ha elveszed a saját életedet, elrontod azt,
hogy milyennek emlékeznek rád.
Csak erre fognak emlékezni.
Nézz Royra!
Ezt szeretnéd csinálni azzal a férfival, aki szeret téged?
Szivi, nem akarom, hogy idő előtt elmenj.
Rendben. Maradok, ameddig csak tudok.
Ez de édes, de ettől még mennünk kell a sürgősségire.
Az isten szerelmére!
Nyitva van.
Na, ma mit szeretnél megosztani velem?
Talán a kolonószkópia vizsgálatom eredményeit?
Az anyám halálát?
Nem kellett volna elmondanom, amit elmondtam.
Helytelen volt, tényleg sajnálom.
Ezek azok a sajtos puffancsok, amiket én hoztam?
Igen. Azt hiszem, senkinek sem ízlett.
Több marad nekem.
23 évig voltam annak a férfinak a felesége. 23 évig.
Voltak nehéz időszakaink, voltak botlásaink,
- és ő megtalált téged. - Értem én.
Én beszélek.
Megtalált téged,
ezért abbahagyta a keresésemet. Nem akar újra rám találni.
És ekkor valaki elmondja nekem, hogy összeköltöztök,
és mindketten tudjuk, hogy ez mit jelent.
Te is tudod.
Már mondtam, sajnálom.
Én pedig majdnem el is hittem.
Rendben. Ahogy akarod.
Csak azért vagyok itt, mert Tom megkért rá.
Nem érdekel, mit gondolsz rólam.
Persze, hogy nem. Csak magaddal törődsz.
Alattomos vagy, Jane.
Úgy gondolom, mindent amit teszel, okkal teszel.
Nem győzted kivárni, hogy lásd az arcom,
mikor Tom elmondja, összeköltöztök.
Igazából imádtad.
Élvezted. Ezt hiszem...
Mi a franc? Nem kaptam levegőt!
Én, én sajnálom. Bepánikoltam, mármint
én nem vagyok orvos.
Azt hiszem, inkább megyek.
- Hé, Murphy! - Igen?
Jobb, ha megnézed ezt!
Néhány őrült dolog, mi?
Igen.
Bármi esély, hogy igaz, ami benne van?
Bree Van de Kamp.
Ismerem őt. Ő az, aki darabokra törte Chuck szívét.
Azt hiszem, ez jó nyom lehet.
Elég jó nyom ahhoz, hogy felássunk egy építkezési területet?
Elég jó.
Biztos, hogy nincsen az ágyad alatt?
Már mindenhol kerestem. Rufus eltűnt.
Rendben. De a mami most nem tud segíteni.
Nézd meg az udvaron!
Csak te vagy, vagy talán hazafele jövet örökbe fogadtál pár árvát?
Gyerünk, Carlos! Beszélj!
Mi volt ez az egész?
Emlékszel Billre, az elvonóról, akiről beszéltem neked?
Ja, igen, Bill.
Ő volt a tanácsadóm?
Ja. Igen. Bill.
Mesélt egy történetet az apjáról.
Vietnámban volt pilóta,
és repült a gépével,
3000 láb magasan, ledobta a bombákat, visszament a bázisra.
Ez így ment, míg valaki küldött neki egy Life magazint és meglátta a küldetései...
eredményét.
Lesújtotta őt.
Mi, nem tudta?
Bombákat dobált. Azokkal együtt jár a „bumm”.
Ezt tette a távolság.
És ezt csináltam én is ennyi éven át.
Bombákat dobáltam abból a felhőkarcolóból,
de nem csinálom többé.
Nem rombolhatok életeket azért, hogy...
jobban éljünk.
Rufus! Gyere, cicuskám!
Azt akarod mondani, hogy felmondasz?
Igen.
Istenem!
Addig maradok, míg nem találok újat….
És mi lesz az?
Nos, arra gondoltam...
talán tanácsadás.
Egy hét alatt Bill több jót cselekedett, mint én eddig az életem során.
Igen, és te egy hét alatt többet keresel, mint Bill az élete során fog.
Nem azt mondom, hogy nem kell visszább vennünk.
Tudod, egy kicsit lejjebb kell adnunk.
Na, na! Mint mi? Nekem igényeim vannak, Gandhi.
Nem is tudom.
Csak rengeteg olyan dolgunk van,
amire nincs szükségünk. Nagyképernyős tv, két kocsi,
egy nagy ház.
Azt akarod, hogy elköltözzünk?
Igen, egy olyan helyre, ahol jó állami iskola van.
Nem fogod kivenni a gyerekeket a magánsuliból,
amit szeretnek, ugye? Ez lenne a megoldásod?
Segítség! Segítség!
Juanita?
Anyu!
Istenem!
Oké, kicsim. Ne mozdulj!
- Félek. - Semmi baj, édesem. Apa már megy.
Tarts ki!
És ne nézz le!
Oké, kicsim,
mit gondolsz, lassan ide tudsz jönni apuhoz?
Nem. Nem tudok megmozdulni.
Rendben. Akkor kimegyek érted.
Ne, Carlos! Légy óvatos!
Meg tudjuk csinálni...
Szépen, lassan.
Csak tartsd rajtam a tekinteted.
Jaj! Istenem!
Oké, rendben van. Már foglak. Megvagy.
Juanita végre elaludt.
Jól van?
Igen, neked hála.
Istenem, ez ijesztő volt.
Tudod, ha bármi történt volna vele...
Ez más nézőpontba helyezi a dolgokat, igaz?
Ez így igaz.
Emlékeztet arra, hogy nincs fontosabb a családnál.
Teljesen egyetértek veled.
Helyes.
Ez akkor azt jelenti, hogy feladsz ezzel a bolondsággal, és visszamész dolgozni?
Nem.
Pont az ellenkezője.
Most még jobban tudom, mi számít igazán.
Az, hogy visszaadjak.
Miért hívod így?
Nem adsz. Elveszel, tőlünk veszel el. A családodtól.
Nem is tudom, miért hittem azt, hogy meg fogod érteni.
Mindig is önző voltál.
Bűnös vagyok. Mert önző vagyok.
De ezt tudtad, mikor elvettél.
Ez volt az alku...
Te megkeresed, én elköltöm a pénzt.
És még mindig ragaszkodom a részemhez.
Gaby, szenvedek a munkahelyen. Nem tudom tovább csinálni.
Tudod hányszor gondoltam már azt,
hogy nem tudom tovább csinálni?
Mikor a bűntudatodat alkoholba fojtottad?
Vagy mikor eltűntél a rehabról,
de mindig meggyőztem magam, össze kell tartanom a családot, valakinek muszáj.
És tudod mit?
Most te jössz.
Valamit el kell mondanom.
Még mindig haragszol rám, igaz?
Nem.
Rád nagyon nehéz haragudni, Mike Delfino.
És azt hiszem, rájöttem, miért.
Rájöttem, hogy mi volt az,
ami átfutott rajtam, mikor először találkoztam veled.
Biztos, hogy milyen jóképű vagyok.
Nem, de nem is volt hátrány.
Oké. Szóval mi volt az?
Az, hogy nem félsz.
Én? Nem, ez nem igaz.
De, igaz. Nem félsz.
Ez az, amit mindenki gondol rólad, mikor először lát.
Mert mindig gondját viseled az embereknek.
Miért vagy ilyen?
Hát, talán...
mert az apám mindig verte az anyámat, mikor kicsi voltam.
Rossz volt.
Hallottam, hogy megtörténik.
És 10 évesen semmit sem tehettem.
Szóval lehet, hogy innen ered ez az egész...
De egész életemben,
ha láttam, hogy valaki bajban van,
nem tudtam elsétálni mellette.
De mondok valami, ami megrémít.
Rettegek attól, hogy valahogyan...
Mivel nem vagyok a világ legszókimondóbb férfija...
Lehet, sosem mondtam még, mennyire szeretlek.
Nem, ezt tudom.
Ideje elkezdenem a vacsorát.
Úgy rémlik, mintha azt mondtad volna, megcsinálod a kerítést.
Holnap.
Még egy dolog.
Delfino!
Természetesnek vesszük az élet ajándékát.
Bárcsak lelassíthatnánk a dolgokat....
Mike Delfino vagyok. Most költöztem be a szomszédba.
Susan Mayer. Az utca túloldaláról.
- Mit csinál? - Kizártam magam, pucéran.
Szóval, hogy van?
Sosem láttalak még ilyen gyönyörűnek.
Azt mondta, terhes vagyok.
Mike?
Mert mielőtt észrevennéd...
Az ajándék nincs többé.
Mike. Mike? Istenem.
Mike! Ne. Ne! Mike. Nem! Mike!
Fordította: Haky & B. Orsi Twitter: Haky_